Ankstesnėse Spartako: Kerštas serijose...
Mano tėvas panaikins mūsų santuoką
dėl geresnės galimybės.
Tarp mūsų nieko neliko?
Tik prisiminimai.
Arena sudegė iki pamatų.
Ir po jos pelenais - krūva romėnų.
Ar jį galima pagydyti?
Šis žmogus jau turėtų būti miręs.
Jis vardu Enomajus. Ir jis ne paprastas žmogus.
Iš po arenos griuvėsių ištraukėme dar šimtą lavonų.
Jį rado griuvėsiuose.
Dievai nubaudė mane
nužudydami tėvą.
- To nepakanka. - Ką?
Tu neišėjai paskui tėvą tik todėl,
kad tavyje auga mano vaikas.
Namų vergai netaps gladiatoriais.
Mums reikia kovotojų.
Galbūt vertėtų pagalvoti apie Neapolį.
Ir jame esančius laivus su belaisviais.
Ketinate užpulti uostą?
SPARTAKAS: KERŠTAS
Priesaika
Nusispjaut į lietų.
Ir į tokią vėlyvą valandą.
Aš tave sutrukdysiu neilgam.
Ir atsilyginsiu, jei leisi
apžiūrėti prekes
prieš aukcioną...
Turbūt labai skubate, jei atvykote naktį.
Bijau, kad patekėjus saulei jau bus per vėlu.
Nėra laiko, yra pinigų.
Kokie vergai jums reikalingi?
Mane domina kariai.
Gladiatoriai.
Pardaviau Romai daug čempionų.
Gaila, kad Kapujos arena sudegė.
Dabar mažai kas perka gerus kovotojus.
Tuomet man pasisekė.
Eime.
Pažiūrėsime, ką pasiūlysi.
Atleiskite už dvoką.
Laukiniai iš rytų Reino stovi mėšle.
Norėjau išmaudyti ir iškvėpinti juos iki aukciono,
tačiau bijau, kad jų dvoko nenustelbs niekas.
O kaipgi jų moterys?
Purvinos kaip ir vyrai.
Malonumams jų nerekomenduoju.
Jūs kančios greit baigsis, brolau.
Moki mūsų kalbą?
Mes vieno kraujo.
Būkite pasiruošę. Aš jus išlaisvinsiu.
Tas barzdotas senis
irgi moka mūsų kalbą.
Nudėk jį. Nudėk.
Raktus. Greičiau.
Išlaisvinkite juos.
Taviškiai gerai kaunasi.
Jie ne maniškiai.
Mums vadovauja Spartakas.
Tu ne iš mūsų žemių.
Kažkada mane irgi buvo sučiupę romėnai.
Kaip ir jus.
Ir jie brangiai už tai sumokės.
Pralieti romėnų kraują?
Nuo tokios minties man pasistoja penis.
Jis pasakė, kad jie su mumis.
Pirmyn, broliai.
Palikime šį prakeiktą laivą.
Kokia laimė,
kad išlaisvinome tavo gentainius.
Dievai mums geri.
Daugiau neteks klausytis prakeiktų galų.
Merkatas tave minėjo tik geru žodžiu.
Labai gaila, kad jis nutilo amžiams.
Aš atėjau pas jus dėl jo mirties.
Mirties?
Pernelyg švelnus žodis.
Bandydamas pasprukti nuo Spartako
jis apliejo krauju visą tribūną.
Spartakas nužudė daug nekaltų žmonių.
Manėme, kad tavo sudarkytas kūnas
buvo palaidotas po arenos griuvėsiais.
Po tų įvykių aš praradau sveiką proto.
Tačiau jis jau sugrįžo.
Ir tu grįžai pas mus.
Dėl Merkato, kaip ir sakiau.
Noriu gauti pinigus
už mano paslaugas arenoje.
Tu turėjai nužudyti Spartako bendražygius.
Tačiau nuo tavo kardo niekas nemirė.
Jei ne Spartakas, jie būtų mirę.
Ir tu gautum savo pinigus.
Praeities nepakeisi.
Aš nebeturiu nė skatiko, Magistrate.
Kitaip nebūčiau grįžęs.
Už tuos keturis metus, kai tu džiuginai minią arenoje.
O dabar sek jos pavyzdžiu
ir dink iš akių.
Magistrate.
Atleiskite. Arenoje aš pamečiau savo durklą.
O be jo...
Tu pernelyg daug prašai.
Nemalonūs vėjai išmušė Kapują iš savo vėžių.
Kreipkis į pretorių Glaberį.
Galbūt gausi ir pinigų,
jie jis bus nuotaikoje.
...ir nelaimę.
Mes visi kenčiame dėl artimųjų netekties.
Net mūsų didžios Respublikos senatorius,
tas, kurį mano žmona vadino tėvu,
žuvo nuo Spartako ir jo karių rankos.
O dabar ir visų mylimas Sepijus
mirė nuo mirtino maišto užkrato.
Jį nužudė jo paties vergai,
ir dabar jie leidosi bėgti,
kad prisidėtų prie Spartako gaujos.
Tokiais tamsiais laikais mes turime likti budrūs.
Ir į šviesą išvesti net menkiausią išdavystės šešėlį,
jei ji pasirodys.
Nuo šiandienos
bet koks vergas, išdrįsęs paminėti Spartako vardą,
bus nužudytas.
Net tas, kuris priklauso Romos pretoriui.
Nužudykite ją.
Šeimininke.
Aš nieko nepadariau.
Šeimininke.
Nesiginčykite su juo.
Klausykite kaip ji maldauja.
Tuo pačiu liežuviu,
kuriuo dar vakar garbino Spartaką.
Taip pat ir vergu, kurie nužudė Sepijų.
Laimei, jos žodžius išgirdo mano ištikima žmona.
Šeimininke...
Tai tiesa.
Aš girdėjau ją taip sakant.
Gaila, kad ją galima nužudyti tik kartą.
Tai bus pamoka vergams,
kurie bandys mums priešintis.
Atleisk.
Nereikia atsiprašinėti.
Tai buvo kvailas manevras.
Tu bandai nukirsti galvą.
Tačiau yra kirčių, kuriais nužudyti dar lengviau.
Aš juos išmoksiu.
Jis jos nepalieka nė akimirkai.
Spartakas norėjo pasiimti jį kartu į Neapolį,
tačiau jis nenorėjo jos palikti.
Ko gero, dabar geriau laikyti jį atokiau nuo Agrono.
Nevijai pasisekė, kad turi tokią meilę.
Kaip ir tau su Spartaku.
Kriksai.
Mokiau tave niekada nenuleisti kardo.
Dabar mokyk to Neviją.
Enomajau.
Maniau, pamatysiu tave tik kitame pasaulyje.
Aš irgi.
Tačiau mes neišvengėme gilių žaizdų.
Už tai romėnai sumokės tūkstanteriopai daugiau.
Kai Enomajus vėl yra tarp mūsų.
Jis padarė klaidą, kai jus paliko.
Visa tai jau praeityje.
Dabar reikia galvoti apie ateitį.
Ir kokius džiaugsmus ji atneš.
Nagi.
Apsikabinkime ir kreipkimės į vienas kitą broliais.
Tu padarei neįmanoma.
Reikia pakelti tostą.
Turime tik vandens.
Tai net geriau.
Sedulas ir blaivas tikras žvėris, o išgėręs tampa žvėrišku kvailiu.
Mažasis Nemetas sako tiesą.
Mūsų padaugėjo.
Reikia daugiau ginklų.
Tuo reikia užsiimti.
Yra rimtesnė problema.
Visi jie - Agrono žmonės.
Mes padvigubinome karių skaičių per vieną dieną.
Tais, kuriems kraujas ir kova nėra svetimi.
Ir ko jie klausys?
Šįkart pajutau menką tavo klubų judesį.
Mažas stumtelėjimas, kai aš pagreitinau tempą.
Tau pradeda patikti mano penis?
Laukiu atsakymo.
Taip.
Taip...
kas?
Taip, šeimininke.
Ar yra pasaulyje gražesnis garsas?
Tavo balsas...
tavo oda...
tavo klubų šiluma...
Nenuostabu, kad Kvintas tapo tavo žavesio auka.
Jis apipildavo tave dėmesio ir dovanomis.
Dabar tu vadini šeimininku mane.
Ir už tai aš turėčiau atsidėkoti.
Iš kur gavai tiek brangenybių?
Jas atidavė numirėliai,
kuriems jos jau nereikalingi.
Kai skrynia bus pilna,
ji iškels Ašurą į naujas aukštumas.
Tačiau tokiai kaip tu...
aš visgi nupirkau dovaną.
Aš žinau kaip Kvintas dievino šią spalvą.
Noriu, kad jį nešiotum.
Kad galėčiau matyti tave balkone,
žinodamas, jog esi mano.
Jūsų širdyje gili žaizda.
Jei galima kuo nors ją užgydyti, tik pasakykite.
Jūs pasiimsite jo karius?
Taip.
Jeigu jis būtų atidavęs juos pats,
Spartakas būtų tik tolimas prisiminimas.
O mano brolis būtų šalia manęs.
Jei taip būtų,
mano tėvas dar gyventų.
Ir nereikėtų nukryžiuoti mano vergės.
Atvyko jūsų brolio kariai.
Eime.
Apžiūrėsime juos.
Ir prisaikdinsime juos ištikimybės priesaika.
Klausykite!
Tylėt.
Įdėmiai klausyt!
Kas iš jūsų kalbės?
Oktavijus Tarsas.
Kalbėsiu už visus.
Jūsų šeimininkas mirė
nuo niekšo Spartako rankų.
Kad nužudyčiau jį, aš kviečiu tave ir tavo karius stoti
į Gajaus Klaudijaus Glaberio armiją.
Perskaityk priesaiką ir prisiek būti ištikimas.
Aš, Oktavijus Tarsas,
prisiekiu Didžiuoju Jupiteriu
ginti Respubliką.
Tegul jos priešai tampa mano priešais,
o jos draugai - mano draugais.
Vėl grįžai prie senos spalvos.
Bijau, kad ji man jau nebetinka.
...ir ginti ją mintimis, žodžiais ir veiksmais.
Aš atiduosiu savo kūną ir gyvenimą
Respublikai ir jos armijai,
vadovaujamai pretoriaus Gajaus Klaudijaus Glaberio.
Jų užteks?
Su mano kariais - taip.
Jie perduos Spartaką į teisingumo rankas.
Aš nenoriu teisingumo.
Noriu keršto.
Brolio žudikas turi mirti taip pat.
Kruvinose skerdynėse.
Didžiuoju Jupiteriu aš prisiekiu.
Didžiuoju Jupiteriu mes prisiekiame.
Įkurkite stovyklą už sienos.
Jums vadovaus Salvijus.
Pagaliau Spartakas mirs.
Ačiū už jūsų gerumą.
Aš labai jį vertinu.
Galbūt būtų geriau, jei pagyventumėte čia.
Po mūsų stogu.
Rytoj vyksiu pas dėdę į Pompėją.
Nenoriu jūsų išleisti,
kol Spartakas dar laisvėje.
Parašysiu dėdei laišką,
jei tai jus nuramins.
Mums džiugu, kad gyvensite čia.
Aš taip džiaugiuosi būdama su jumis.
Eime.
Viską sutvarkysime.
Dar visai neseniai maniau, jog jis silpnas.
O dabar žiūriu jam į akis
ir drebu nuo to, kas jose slepiasi.
Tau neverta bijoti.
Tavo vaikas...
Priežastis, dėl kurios aš dar gyva.
Negaliu niekuo jam įtikti.
Jis kankina mane už tai, ką padariau.
Fesala nukryžiuota.
Sepija gyvens mūsų namuose.
Jo žvilgsnis į ją...
Aš nušoksiu nuo skardžio,
jei tai tęsis ir toliau.
Mano širdis sustos ten pat.
Negaliu taip gyventi.
Aš irgi.
Paskutinė mėsa.
Pamiršau, kokie mūsiškiai ėdrūs.
Regis, kad tu daug ką pamiršai.
Tu nusiuntei mane į Neapolį ieškoti šanso.
Jų laivas suteikė jį.
O jį galėjo suteikti kiti laivai?
Du.
Vienas iš Damasko.
Kitas iš Galijos.
Galėjai pranešti iškart.
Sirai - silpni kovotojai ir jais negalima pasitikėti.
O galai?
Nenoriu pildyti mūsų gretas galais.
Kriksas...
Jis garbingas žmogus.
Ryte vesiuosi tavo brolius į medžioklę,
kad papildytume atsargas
ir išmoktume dirbti kartu.
Pranešk tiems, kurie moka kalbėti bendra kalba.
Kad žinotume, apie ką jie galvoja.
Jie bus naudingi mums.
Duodu žodį.
Niekšas.
Už viską reikia mokėti.
Girdėjau, tu mirei.
Išėjai į kitą pasaulį su visais kitais
per arenos griūtį.
Aš vis dar kvėpuoju.
Tačiau piniginei smogtas mirtinas smūgis.
Neturiu pinigų, kad išskėčiau tavo kojas.
Jos gali išsiskėsti pačios.
Tai neatneš pelno.
Nei tau, nei tavo šeimininkui.
Ar prisimeni, kaip tarnavai savajam iki tapai laisvas?
Niekas nėra visiškai laisvas.
Išskyrus Spartaką.
Ir tuos, kurie išvien su juo.
Matei, kaip jis užpuolė areną?
Kas jis per žmogus?
Tu kalbi apie pavojingus dalykus.
Ne tik aš.
Daugelis iš mūsų kalba,
kad supranta jo tikslą.
Nėra jokio tikslo.
Jis tik veda nekaltus kvailius myriop.
Vadinasi, neturi pinigų?
Tik keli dinarai, kad dingčiau iš šio prakeikto miesto.
Mesk Spartaką iš galvos
ir eime su manimi.
Galingasis Ganikas.
Džiaugiuosi matydamas tave gyvą.
O dar su tokia gražuole ant kelių.
Atleisk.
Neatleistina atitraukti vyro nuo šliundros,
tačiau turiu pasikalbėti su broliu.
Nuostabus padaras.
Tau niekada netrūko merginų dėmesio.
Sakyk, ką norėjai. Tik greitai.
Laikas neišmokė tavęs mandagumo.
O tavęs - pasirinkti draugų.
Būk atsargesnis.
Jie kieta pretoriaus Gajaus Klaudijaus Glaberio ranka.
O kas tu?
Jo penis ar subinė?
Aš esu jo valia.
Man paskirta įvesti tvarką.
Nukryžiuodamas jaunas merginas?
Bet koks vergas, šnabždantis apie Spartaką ir jo maištą
bus nukryžiuotas šalia jos.
Man nusispjaut į šnabždesius.
Ir į tavo pretoriaus valią.
Drąsūs žodžiai.
Iš vergo.
Tu klysti.
Aš laisvas žmogus.
Taip. Aš stovėjau arenoje,
kai tu tapai arenos dievu.
Tokio reginio niekada nepamirš.
Ganikas nugalėjo dvidešimt gladiatorių
arenos atidarymo dieną.
Ir jo atlygis?
Durklas.
Medinis durklas, kuriame išgraviruota jo laimėjimų istorija.
Laisvės ženklas dovanotas tave dievinančios minios.
Parodyk jiems.
Aš įsitikinęs, kad jie trokšta
pamatyti šį stebuklą.
Ne?
Tu jo neturi?
Tu žinai, kad neturiu.
Kiek man žinoma, pretorius labai apsidžiaugs
pamatęs tave asmeniškai.
Neįtikėtina, kad tu dar gyvas.
Tačiau vis dėl to
nepanorai pasirodyti anksčiau.
Atleiskite.
Ganikas visada kalbėjo nedaug.
Tačiau magistratui jis paruošė ištisą kalbą,
kaip man buvo pranešta.
Aš tik norėjau susitarti.
Taikaisi per žemai.
Spartakas sugriovė visą areną,
tačiau tu gyvas.
Kaip iš pelenų pakilęs feniksas.
Dievai jį palaimino.
O dabar jie palaimino mane, atsiųsdami jį pas mane.
Mane nustebino minios reakcija,
kai tu įėjai į areną.
Tavo vardą garbinanti minia.
Užpildydavo orą viltimi.
Net ir paženklinta krauju ir didžiule nelaime
ši viltis turi kainą...
Tavo durklas.
Ir jo kaina?
Paprasta priesaika.
Tarnauti man.
Lukreciją irgi laikė Spartako auka.
Tačiau dabar ji yra simbolis,
raminantis visus aplink.
Juo gali tapti ir tu.
Buvęs vergas iš Batiato namų
prisiekė perduoti maištaujančius brolius į teisingumo renkas.
Regis, kad jau turite tokį.
Ašuro talentai slypi šešėlyje.
O tave išvesiu į šviesą
prieš mano karius.
Ir tu vėl išgirsi minios riksmą.
O jei aš nebenoriu jo girdėti?
Tu laisvas žmogus.
Pats sprendi savo likimą.
Po kelių dienų atsiųsiu pas tave žmogų.
Tikiuosi, kad grįši priėmęs protingą sprendimą.
Pretoriau.
Atleiskite, pretoriau,
tačiau Ganiku negalima pasitikėti.
Tą patį kalbėjo ir apie tave.
Tačiau tu čia.
Pasiųsk paskui jį ką nors.
Jei jis pabandys išvykti iš Kapujos,
nukryžiuok jį.
Kitos išeities nėra?
Tu buvai teisi dėl Gajaus.
Jis tapo kitu žmogumi.
Jo nebeįtikinsi žodžiais ar glamonėmis.
Mus išlaisvins tik kraujas.
Lukrecija...
Skaudės tik akimirką.
Pakelk suknelę.
Neapolis?
Uoste užpuolė laivą.
Jis plukdė vergus iš rytų Reino.
Karius.
Jie reikalingi Spartakui.
Akivaizdi išvada.
Išsiųsk karius į Neapolį.
Išklausinėk visų, kurie galėjo matyti,
kur link jie nuėjo.
Pretoriau.
Gajau...
Pakviesk gydytoją.
Greičiau!
Ilitija!
Kas jai nutiko?
Tai dievų pasiųstas ženklas.
Jį siunčia dar negimęs vaikas.
Ir ką tai reiškia?
Jūsų įpėdinis mirs, jei liks mieste,
kupiname kraujo ir baimės.
Ji išvyks į Romą kai tik galės.
Ištikima sargyba sergės ją visą parą,
kol aš negrįšiu.
Važiuosiu su ja ir padėsiu jai.
Atleiskite, pretoriau.
Lukrecija - jūsų žmonos draugė
ir suteikia ramybę visai Kapujai.
Bijau, kad žmonės pradės panikuoti,
jei jos nebus.
Geras patarimas.
Rytoj ryte pasirodykite turguje.
Nuraminkite miestiečius ir patikinkite,
kad dievai mane laimina.
Mes mokėme tuos, kuriuos išlaisvinome.
Nors niekas iš mūsų nėra buvęs prižiūrėtoju.
Aš nieko neišmanau apie kareivius ir karą.
Žinau tik gladiatoriaus taktiką.
Jie taps stipriausia armija.
Parodyk jiems, ką gali žmogus, turintis tikslą.
Kaip tu parodei man.
Eisiu į medžioklę su Agrono žmonėmis. Įvertinsiu juos.
Padėsiu tau, kai grįšiu.
Medžiosi vienas.
Agronas išėjo dar prieš patekant saulei.
Agronai.
Išėjai medžioti be manęs,
nors žinojai mano ketinimus.
Jie prabudo labai anksti.
Norėjo įkvėpti laisvės.
Mes užsiimame reikalais, kol tu miegi su savo mergiščia.
Pasakyk, kad jie suprastų.
Mes medžioti.
Gaudyti mėsą.
Ir romėnų gėrimai!
Nežinojau, kad tai mėtosi šiuose miškuose.
Iš kur tai?
Iš vežimo kelyje...
Užpuolėt vežimą netoli mūsų stovyklos?
Ir be ginklų?
Niekas nematyti.
Visi mirti.
Eime ruošti vaišes.
Mes aprodysime tiems mulkiams.
Tegul penį iš subinės ištraukia.
Džiaugiuosi, kad vos nemiriau dėl jų.
Jie suteiks mums persvarą.
Jie išduos mus romėnams.
Tegul jie ateina.
Man pabodo slėptis kaip kiškiui.
Mes kol kas nepasiruošę kovai.
Net vaikas turėtų tai suprasti.
Tas vaikas išgelbėjo tave arenoje.
Ir papildė mūsų gretas kariais.
Šunytis surado sau laukinių šunų gaują.
Jie niekada neklausys prakeikto galo.
Atleisk, kad išėjau be tavęs.
Aš abejoju jo nuoširdumu.
Pavalgykime su naujais broliais.
Tada ir pažiūrėsime.
Telaimina tave dievai...
Daugelis iš mūsų pritaria jo sumanymams.
Tu pažinojai ją?
Kvaila mergina.
Garsiai plepėjo apie tai, ko nevertėjo sakyti.
Mieste pilna ausų,
gaudančių išdavystės žodžius.
Akių irgi užtektinai.
Pabandysi išvykti iš miesto
ir atsidursi ant kryžiaus šalia jos.
Aš ne tavo vergas.
Ir nebijau tavo gąsdinimų.
Taip ir maniau.
Orakulas kalba mįslėmis.
Pasakyk tiesiai šviesiai.
Tavo akyse aš kai ką pamačiau,
kai tu stovėjai prieš Glaberį.
Tu ne tik svarstei savo sprendimą.
Vadinasi, dievų dėka
skaitai mano mintis, ar ne?
Mirs daug tokių kaip ji.
Kalti, nekalti.
Tai nebebus svarbu,
kai jie atsidurs tarp Glaberio ir Spartako keršto.
O ko nori iš manęs?
Sutikti
ir kovoti prieš brolius?
Ne.
Noriu, kad nužudytum Gajų Klaudijų Glaberį.
Jį apsėdo mintis apie Spartako nužudymą.
Ir taip, kad pats kelia grėsmę
ne mažesnę nei tas trakas.
O ką tai pakeis?
Roma vietoj jo atsiųsi kitą.
Spartakas dėl jo žmonos mirties kaltina Glaberį.
Jei tu nužudysi Glaberį,
jo kraujas sulygins svarstykles.
Spartakas dings iš Romos.
Ir daugiau nebebus jokių aukų. Iš abiejų pusių.
Glaberio žmona
šįvakar išvyksta į Romą.
Su ja važiuos pusė jo asmeninės sargybos,
kuri ją lydės.
Visus kitus galiu sukviesti prie įėjimo į vilą,
kad vienas žmogus galėtų prasmukti
ir nužudyti Glaberį, kol šis miega.
Dėl visko apkaltins Spartaką.
Tu netekai proto.
Visas pasaulis kraustosi iš proto.
Aš tik noriu jį sugrąžinti.
Atsikratyk Ašuro žmogumi.
Kai mėnulis patekės,
aš atlaisvinsiu tau kelią.
Svarbiausia - ženk juo.
Nes kitaip - beprasmėje kovoje mirs ištisi legionai.
Nurauk jo prakeiktą penį.
Kai tu geri,
keiksnojiesi ne blogiau nei Sedulas.
Aš susirungti su bet kokiu vyru
bet kokioje srityje.
Tavo žmonės džiugina visus.
Regis, ne visus.
Pasivaržykime, brolau.
Galbūt jie nudės vienas kitą.
Tuomet bus ką švęsti.
Tu neįtikėtinas žmogus.
Tai tu žinojai visada.
Ir bandžiau nekreipti dėmesio.
Kad geriau suprasčiau, koks tu esi iš tikrųjų.
Aš girtas šlaistausi ir man nusispjaut į orumą,
ne kardas kelia pavojų,
o penis tavo gerklėj.
Dainuok su manimi, mano tamsusis broli.
Aš nemoku jūsų kalbos.
Lugas pamokins.
Aš girtas šlaistausi ir man nusispjaut į orumą,
Regis, Enomajus pavojuje.
Jie triukšminga tauta.
Jiems reikia vyno ir linksmybių.
Kad sustiprintų ryšį.
Dainuokime kartu.
Dabar ne laikas tokiems dalykams.
Ir taip bus visada?
Ne.
Pabandysiu paprašyti Lugo, kad pasidalintų vynu.
O kartu padėsiu pabėgti Enomajui.
Bandžiau įtikinti jį paleisti tave.
Tačiau jis nepajudinamas.
Dabar tai nesvarbu.
Tu tiek daug dėl manęs padarei.
Nenoriu išsiskirti.
Aš dar grįšiu pas tave.
Greičiau nei manai.
Įtikinau Ganiką amžiams atsikratyti Gajumi.
Kai jis nužudys jį, aš apie tai pranešiu,
ir Ganikas keliaus į aną pasaulį.
Ilitija.
Jau laikas.
Gajau...
Mane tavęs trūks.
Gerti vandenį tokią naktį.
Vynas.
Mes pasidalinti.
Ačiū, bet manęs laukia Kriksas.
Galas, taip.
Matyti jo akis į mane.
Meilės nėra.
Jam reikia laiko.
Ir vyno.
Aš jam pasakysiu.
Pasakyk jam, kad jo akys aš nemylėti.
Tavo akys geresnės...
Praleisk mane.
Dabar aš tau visą veidą išdarkysiu.
Sedulai! Liaukis!
Kriksai.
Sedulai!
Nusiraminkite.
Spartakai.
Gana!
Tai štai kas jūs esate?
Gyvuliai, trokštantys skerdynių?
Mes suteikėme jums laisvę.
O jūs atsilyginate mums krauju ir nepagarba.
Jei nenorite būti broliais,
jei nenorite klausyti mano įsakymų,
tuomet išeikite dabar.
Arba prisijunkite prie Sedulo.
Aš būsiu su Spartaku.
Ir tie, kas ne su manimi, man daugiau ne draugai.
Tas, kuris nužudė Sedulą,
yra puikus kovotojas.
Ir Lugas bus su juo.
Pretoriau, skubūs reikalai.
Ganikas priėmė sprendimą.
Tekstą vertė: stasius [TRL-Team] Plačiau apie Mūsų Komandą ir darbus rasite užėję į www.T-Team.LT